- Har Johanssons noen barn? - De var fosterforeldre i mange år.
Vi har tre nye drap, to nye verk og vi mistenker at et offer gjenstår.
Meg?
Han spilte den bort igår. Jeg kjøpte den. Det er en gave, bare til deg.
- Så det er sant? - Ja, men hør her. Jeg har skaffet...
- Hvem ga deg oppdraget? - Sjekk adressen.
For helvete!
Han er hjernedød. Jeg vil at du tenker over framtiden.
Eventuelle donasjoner og hva vigjør med respiratoren.
Detgjelder drapet på moren din, Marie-Louise Norén.
Hun sa til dem atjeg truet henne.
- Gjorde du det? - Nei. Så hun ville få meg i fengsel.
Ikke se så trist ut. Jeg blir bare borte i dag. Henter du meg i kveld?
- Har du fått en liten stalker? - Det er ikke morsomt.
- Det er oppsagte fra Andersen T&L. - "Emil Larsson."
Har dere bilder av Emil Larsson på mobilen?
Vi har fåttlisten over fosterbarna.
Emil Larsson. Var med på listen over fosterbarna også.
Emil Larsson, født 1989. Far ukjent, moren døde da han var fem.
Fosterhjemsplassert etter det, bodde hos Johanssons fra -96 til -05.
Vi har endelig en kobling til noen av ofrene.
- Vi starter med Hans. - Da Emil var åtte år, rømte han.
Han ble funnet i Malmø, og sa at han var på vei til faren i Paris.
- Hva har det med Hans å gjøre? - Han var betjenten som kjørte ham hjem.
Lars-Ove Abrahamsson var Emils lærer på barneskolen.
Helle Anker?
Ingen forbindelse.
- Håkan Ekdahl? - Ingenting ennå.
Men han har en kobling til Holst via museet.
- Er det flere koblinger til Holst? - Ikke så vidt vi vet.
Håkan Ekdahl var sosialarbeider fram til 2001, da han ble sjef.
- Kan han ha fosterhjemsplassert Emil? - Det står det ikke.
Det finner vi ut.
Vi konsentrerer oss om Emil Larsson.
Henrik tar museet og Freddie Holst. Saga tar boligen hans i Lomma.
- God morgen! - Morn.
- Kjell Grankvist, IU. - Henrik.
- Hvordan går etterforskningen? - Bra.
Hvordan går det med din?
Dette er min etasje.
Hei! Vi kan gå hit.
Hvem var den andre?
Rasmus Larsson, en inkompetent kollega.
Freddie?
Det er greit!
- Har du funnet noe? - Ingenting ennå.
Han kom ikke på jobb i morges og ingen vet hvorfor. Er det ingen beskjed?
Ventlitt.
Det er ingenting i skapet hans som hjelper oss.
Samme her. Leiligheten er møblert, men virker ubebodd.
- Jeg drar til Holst. Vises i Malmø. - Ja.
Truslene som Marie-Louise Norén sa at Saga uttalte, fortalte hun om til deg?
Ja.
- Hva tenker du om det? - Tja, det var trusler.
Marie-Louise oppfattet det som at Saga ville ha henne bort.
Hun hadde gjenopptatt kontakten etter mange år.
Saga ville at den kontakten skulle opphøre. Permanent.
Du arbeidet med Saga. Hva var ditt bilde av henne?
Hun er fokusert, effektiv, sta. Men hun virker ikke helt psykisk stabil.
Du påvirkes ikke av at hun fikk deg omplassert etter tjenesteforsømmelsen?
- Nei. - Ikke?
Nei, hun hadde rett. Jeg gjorde feil.
Deg igjen?
- Har du ikke folk til å gjøre det der? - Hvordan det? Trenger du ny jobb?
Kjenner du igjen han her?
Ja, faktisk. Men jeg husker ikke fra hvilken sammenheng.
- Han er vakt på kunstmuseet. - Ja visst!
Han har vært her. Han hentet et maleri til utstillingen.
- Da husker jeg ham nok derfra. - Men du kjenner ham ikke?
Nei. Han ser vennlig ut.
Skinnet kan bedra. Kan du beholde bildet og vise det til folkene dine?
- Er kona di hjemme? - Nei.
Er hun mye ute? Jeg har aldri møtt henne.
Ring neste gang, så skal hun være hjemme.
- Hei! Er du her? - Ja.
- Hva holder du på med? - Jeg har ordnet noen ting. Kom inn.
- Vil du ha noe? Kaffe? - Nei takk.
- Fortell. - Hva mener du?
- Hvorfor du er her. Skal jeg ta kåpen? - Ja takk.
Jeg er sjalu.
Jeg er... sjalu på en tjue år liten tøs.
- Greit. Hvorfor? - Eller ikke sjalu. Misunnelig.
Hvorfor er du det?
Han er heller sammen med henne enn meg.
- Freddie? Er han utro? - Nei.
Egentlig ikke. Det gikk bra helt til... hun flyttet inn hos oss.
Nå er hun der hver dag med den store magen, og jeg takler det ikke.
Han har lengtet så lenge, og nå gir hun ham det han vil ha.
Hvordan skal jeg kunne konkurrere mot det?
Beklager, Åsa, men jeg forstår ikke helt, hva er det hun kan gi ham?
En sønn.
Vår sønn.
Ifølge naboene holdt Emil seg mest alene. Ingen besøk, så vidt de visste.
På museet traff han ikke kollegaene privat, men deltok på arrangementer.
Alternative adresser? Ingen venner og ingen familie som kan hjelpe oss.
Teknisk fant ingenting i leiligheten som kan knyttes til drapene.
Barnevernet bekreftet at det var Ekdahl som plasserte Emil hos Johanssons.
Vi anholder ham i hans fravær.
- Har du vært i din mors bil? - Nei.
- En Skoda Felicia, mørkerød. - Jeg så den, men har ikke vært i den.
Da vet du ikke hvordan en negl med ditt DNÅ har havnet i den?
Nei.
- Vi har funnet Emil. - Jeg må dra.
Selvsagt. Gjør jobben din.
Vi kan fortsette senere.
Jeg våkner opp...
Da har jeg en... det må være en sekk over hodet.
Fastbundet i stolen.
Og iblant kommer det noen inn og slår meg.
- Mann eller kvinne? - Jeg vet ikke. Vedkommende slår hardt.
- Hvordan klarte du å flykte? - Det gjorde jeg ikke.
Jeg må ha blitt dopet ned.
For da ieg våknet, var jeg på den åkeren.
Hvorfor tror du at du ble sluppet fri?
"The One That Got Away." Et kunstverk på listen som også henger på museet.
Ed Booker, for faen! Amerikansk kunstner. Sivilisasjonskritikeren.
- Eid av Freddie Holst? - Ja.
Kvinnen som fant ham, har pekt ut stedet.
- Dette er til deg. - Hva er det?
Såret i munnen din. - En sekser, koden er klar.
- Emil, L369G42, seier det deg noe? - Nei.
Husker du noe annet som kan hjelpe oss? Lyder, lukter, hva som helst?
- Jeg hørte ting utefra. - Bra. Vent litt.
- John? Er dere med? - Ja, vi hører og ser.
Jeg husker dette fordi det var så normalt.
Det var isbilen. Dere vet den der...
Og så, men dette var mye senere...
Sirener. Det må ha vært flere biler enn én.
Jeg må ha besvimt da han gjorde det der med munnen.
Da jeg våknet... hørte jeg barn.
Jeg tror de sang.
Du husker ingen fly eller andre lyder man kan identifisere?
Nei, jeg tror det er alt.
- Fikk dere det? - Ja. Jeg setter i gang straks.
Hvorfor meg?
- Hvor har du vært? - Så du merket at jeg ikke var her?
- Hva handler dette om? - Deres små morgenturer for eksempel.
Jeg har fortalt hva jeg føler, likevel er dere sammen.
- Men, elskede, hun bor her. - Ja, og hvorfor gjør hun det?
Det har jeg sagt. Det er for barnets skyld.
Nei, for å ha henne her, se hvordan det vokser og kjenne på magen.
La Colbert bevokte henne i en suite, bare hun kommer bort herfra!
- Jeg kan ikke skille meg av med henne. - Nei. For hun er moren til barnet ditt.
- Hei, elskling! - Si at vi gjorde det rette.
- Med barnet. - Så klart vi gjorde det.
- Hva om de ikke er bra for barnet mitt? - Det er ikke ditt barn, Jeanette.
- Det er mer mitt enn hennes. - Greit, men vi kan ikke beholde det.
De krangler hele tiden, og hun hater meg. Barnet er halvparten meg.
- Tror du at hun kan elske det? - Selvsagt.
Det er høyst en uke igjen. Ikke få noen ideer.
Du skal ikke fundere på å beholde barnet nå.
- Nei, selvfølgelig ikke. - Bra. Vil du høre en god nyhet?
Jeg har nesten skrapt sammen alle pengene til huset.
- Det mangler bare 1800. - Det er flott. Supert, Marc.
- Har det hendt Hans noe? - Ja. Kan vi sette oss og prate?
Ja, så bra at du er her. Kom!
- Emil ble nok holdt i dette området. - Hvorfor tror du det?
Isbilen ga ikke noe. Det er for mange. Jeg sjekket utrykninger.
Her. En containerbrann. To brannbiler og en politibil.
Nå sjekker jeg isbilen igjen, og den stopper i dette området.
Med to av tre, leter jeg etter skoler og barnehager.
Väpplingens barnehage ligger her.
Så et sted i dette området...
- Da må vi finne ut hvem som bor der. - Det har jeg gjort.
Jeg har streket under et navn.
- "Annika Melander." - Hun var fosterbarn.
- Hos Johanssons, samtidig som Emil. - Nettopp.
Det er ikke noe å gjøre. Han overlever ikke dette.
Vi fant en Annika Melander fra Emils fosterfamilie.
Jeg drar dit og prater med henne.
Dra, du, jeg kommer.
Er det Annika? Vi bodde i samme fosterfamilie i noen år.
- Og det var ikke så morsomt der? - Nei, det var ikke bra.
- Men det var verst for henne. - Hvorfor det?
Hun var liksom... lengst nede.
- Og hvor var du? - Langt nede. Over henne.
Ingen av oss kom unna Filip, fosterfaren vår, men...
...vi sparket liksom nedover og...
Fy faen, det er ikke noe jeg er særlig stolt over.
- Har du kontakt med henne? - Nei, ikke etter at hun flyttet.
Greit.
Prøv å se på ofrene. Hopp over Johanssons, dem utelukker vi.
Lars-Ove. Gymlærer på barneskolen.
De sa at han ikke kunne holde styr på hendene i jentegarderoben.
Håkan, sosialarbeideren vår. Men han het ikke Ekdahl.
- Nei, han het Skogsberg som ugift. - Ja ha? Jo, det er ham.
- Nei. - Han heter Hans Pettersson.
Da du var åtte, rømte du. Hans kjørte deg tilbake til Johanssons.
- Var det ham? - Ja.
Nei, Annika likte ikke om at jeg kom tilbake. Stakkars Annika...
- Hva sa Emil? - Han bekreftet noenlunde det vi vet.
- Hvordan kan du la IU etterforske Saga? - Jeg kan ikke påvirke dem.
- Har du forsøkt? - Det ville være tjenesteforsømmelse.
- Det er grønt, dere kan komme inn. - Oppfattet.
Henrik?
- Åsa Holsts eksmann. - Han fins også som dvd og bok her.
Han har grunn til å mislike Holst.
Jeg kjøpte aldri det "det er det beste som har skjedd meg"-snakket.
Nå skal vi se...
Det var som faen.
Annika misliker i hvert fall ikke Claes.
Vi har alt.
Bortsett fra Annika Melander.
- Er Hans blitt verre? - Han er hjernedød.
Siden 1988 er det et klinisk kriterium for død. Respiratoren blir slått av.
- Si ifra om det er noe jeg kan gjøre. - Ja, vi skal avhøre Sandberg igjen.
Kan de ha gjort det sammen?
- Sandberg og Melander? - Han skyter, hun lager kunstverkene.
- Hvorfor tror du det? - Morten sa han ble skutt av sin bror.
Annika har mange talenter, men ikke å være bror.
Det var mørkt da han ble skutt, så han er ikke til å stole på.
Så du tenker at det ikke må ha vært Mortens bror, eller engang en mann?
Du vet at det ikke er mangel på interesse? At jeg ikke snakker om Hans.
- For det er vel sånn du vil ha det? - Ja.
Hun er gal. Helt jævla gal. Hun forfølger meg, hun er en stalker.
- Har dere et forhold? - Absolutt ikke. Åbsolutt ikke.
Vi sjekket gjestelisten til Freddie Holsts vernissage.
- Du tok med stalkeren til festen? - Greit...
Jeg innledet et seksuelt... Ja, man kan vel kalle det et forhold.
Du hadde sex med henne?
- Ja. - Med din gale stalker?
Faren min hadde nettopp dødd, og jeg befant meg på bunnen.
Jeg ble smigret av hennes oppmerksomhet. Men vi er ikke et par.
- Vet du hvor hun befinner seg? - Nei, ingen anelse.
- Jeg skulle hente henne på stasionen... - Du skulle hente henne i går?
Den gale kvinnen du ikke har noe forhold til?
Jeg er redd for henne.
Og jeg gjør som hun seier. Det er enklest sånn.
- I alle fall en stund. - Hvor hadde hun vært?
I en begravelse i Gøteborg. Hun er begravelsesagent.
Men som sagt, hun dukket aldri opp.
Ånnika Melander, født 1985.
Deleier i Kulladals begravelsesbyrå. Kom til fosterhjemmet som 9-åring.
Giftet seg da hun var 18, skilt etter tre år.
Eksmannen er i strafferegistret for drap i 1999.
Hun skulle i en begravelse i Gøteborg, men dukket aldri opp.
Hvor er hun da?
Vi lar Claes Sandberg gå. Vi kan ikke holde ham her, ifølge statsadvokaten.
- Han har forbindelse til Melander. - Det er ikke grunn god nok.
Det fins ingen spor av at Claes vært i Annikas hjem.
Og teknisk har ikke funnet noe i området der Emil ble funnet.
- Og hva gjør vi med Holst? - Spanerne har bilde av Ånnika.
Koden er klar.
Og det fins ingen kobling mellom Annika og Holst.
Jeg drar og sjekker om Freddie vet noe.
Jeg kan sjekke med de andre fosterbarna. De kan ha hatt kontakt.
Gjør det. Jeg sender ut en etterlysning.
- Ses vi senere? - Kanskje.
Passer det bedre nå?
Ja.
Jeg hadde innbrudd i leiligheten min.
Noen hadde gått gjennom søpla på badet. Sånn kan neglen ha havnet i bilen.
Anmeldte du innbruddet?
Jeg var ikke sikker på at det hadde hendt. Men det er jeg nå.
Vi har sporet mailen du fikk om møtet på Östra kyrkogården.
Den var sendt fra din pc, satt med timer flere dager tidligere.
Tanker om det?
Hun må gjort det hjemme hos meg.
Forstår jeg deg rett? Moren din gjør innbrudd, stjeler negler,-
- programmerer pc-en til å sende en mail til deg-
- som gjør at du er alene når hun tar livet av seg,-
- men får det til å se ut som drap?
Ja.
Den naturlige spørsmålet å stille da er... hvorfor?
- For å hevne seg. - For hva?
Hva kan du ha gjort som har drevet henne til dette ekstreme?
Moren din er drept. Det pågår en etterforskning. Du er politi.
Jeg tror ikke at dette er en god anledning for deg til å tie, Saga.
Jeg anklaget foreldrene mine på feil grunnlag for seksuelle overgrep.
- For å redde søsteren min. - Fra hva?
Fra henne. Mamma hadde Münchhausen by proxy.
- Er den diagnosen bekreftet? - Nei.
Rettssaken var for over ti år siden. Så forbrytelsen din er foreldet.
For en flaks. Så du kunne fortelle det, og vi fikk rede på din mors motiv.
- Du tror meg ikke. - Moren din sa at du truet henne.
Enkelte kollegaer ser på deg som "spesiell".
- Du har snakket om meg med dem? - Ja, en av dem sa at du er ustabil.
Jeg er ikke ustabil, jeg er annerledes.
- Men Hans Pettersson forsto deg? - Ja.
Fortell litt om forholdet deres.
Han var min sjef og venn.
Han hjalp meg med ting som jeg synes er vanskelig. Jeg savner ham.
Hvordan har det som har skiedd med Hans, påvirket deg?
Jeg befinner meg mellom første og andre stadium av sorg.
Sjokk og fornektelse. Så jeg antar at det kommer til å bli verre.
- Hun heter Annika Melander. - Det seier meg ingenting.
Hva skjedde med den der Emil som du viste meg?
Han er sjekket ut inntil videre.
Der er du jo, elskling. Dette er Henrik... noe...
- Han tror ikke at du fins. - Det gjør jeg.
- Åsa Holst. - Henrik Sabroe, Københavnspolitiet.
- Vil du ha kaffe? - Nei takk. Har du sett henne før?
Ja, det er hun som stalker eksmannen min.
- Hvordan vet du det? - Fordi han sa det.
- Når da? - Da vi møttes.
- Har dere et personlig forhold? - Nei.
- Tror du at hun er den skyldige? - Hun figurerer i etterforskningen.
- Er ikke kvinnelige mordere uvanlig? - Jo.
- Spennende. - Dere virker ikke særlig påvirket.
Det har ikke skjedd noe som berører oss direkte.
Vi kjente ingen av ofrene og ikke den mistenkte heller, tydeligvis.
- Kontakt meg om dere kommer på noe. - Selvsagt.
Hvordan visste du at jeg var her?
Du var ikke hos deg, ikke hos meg. Og heller ikke på jobb.
- Vil du helst være alene? - Nei.
Ja, det er Åsa. Holst.
Jeg vet ikke hva du snakker om.
- Ja? - Nei, jeg har ingen kommentarer.
Nei, og slutt å ringe hit, din drittstøvel!
Hvordan faen kan de vite det?
Hvordan faen har de funnet det ut? Asa? Fortell hva du har gjort!
Gustav? Henrik Sabroe. Takk for at du kom.
Har Annika vært utsatt for noe?
Gustav, dere var fosterbarn samtidig hos Inger og Filip Johansson?
Ja, dessverre. Men det er jo en stund siden.
- Hadde Annika det vanskelig? - Vi bodde hos Johanssons.
Hadde Annika det verre enn de andre?
Nei. Si hva man vil om Filip, men han gjorde ikke forskjell på oss.
Kan du fortelle om Ånnika?
Vi... holdt kontakten etter at jeg hadde flyttet.
Skrev brev.
Jeg vet ikke, hun så litt på meg som sin storebror.
- Skriver dere fortsatt til hverandre? - Vi mistet kontakten etter bryllupet.
- Hun giftet seg da hun var 18. - Med Torbjörn Ålm.
- Hvordan møttes de? - Hun skrev til ham i fengselet.
- Hvordan fikk hun kontakt med ham? - Jeg vet ikke.
Ikke hvorfor hun giftet seg heller, men hun var 18 og trengte ikke å bli.
Og dere har ingen kontakt i dag?
Nei. Jeg prøver ikke å tenke på den perioden i livet mitt.
Takk for at du kom.
- Skal vi sjekke eksmannen? - Ja.
- Julia, hva gjør du her? - Jeg er forkjølet og mamma må jobbe.
- Det må faren din også. - Jeg vet det, og derfor er jeg er her.
Si at det ikke var deg.
- Hvorfor gjorde du dette? - For å skade Freddie.
Ditt jævla svin! Du ville treffe meg for å ramme Freddie.
Nei, faktisk ikke.
Men du ga meg anledningen da du sa at du lot som du var gravid.
Jeg kan ikke ramme ham med forretninger. Det måtte bli personlig.
Hva er det du har vunnet egentlig? Du fikk oss til å dumme oss ut offentlig.
Og ikke så rent lite.
- Var det verdt det? - Dere betalte for barnet.
- Det kan du aldri bevise at jeg sa. - Det trengs ikke.
Men dere må motbevise det, ellers slutter folk aldri å snakke.
Var det noe mer du ville?
Nei.
Da begynner vi.
- Har dere betalt noen for å bli gravid? - Nei, det har vi ikke.
- Dere har altså ikke kjøpt et barn? - Selvsagt ikke.
- Vi har en lovlig surrogatmor. - Det beste er om hun står fram.
Hun er blitt lovet å slippe å bli offentliggjort. Hva gjør vi da?
Kan vi saksøke avisene for bakvaskelse?
Ja, men mest for å markere. Ryktene blir det vanskeligere å tøyle.
- Det beste er å overtale henne... - Det vil ikke skje. Plan B, nå.
Har dere en plan B? Hva betaler jeg dere for?
- Vi kommer på noe. - Når?
- I morgen? - I kveld. Takk for møtet.
- Skal dere gjøre noe på det? - Neppe. Holst saksøker avisene.
Får man ikke tak i surrogatmoren, så blir det nok ikke noe.
- Og ingen vet hvem det er? - Nei. Holst holder henne nok skjult.
Så et bilde eller identifisering av henne ville være verdt en hel del?
Tuller du?
- Du har et bilde. Du vet hvem det er. - Det sa jeg ikke.
Med et sånt bilde ville du slippe å jobbe på en stund.
- Ville du kjøpt det? - Ja, jeg ville kjøpt det.
Torbjörn Ålm? Det er fra politiet!
Torbjörn Alm?
Saga? Han er her!
- Stopp! - Stans! Stans, jeg skyter!
Ned! Ned på kne! Hendene på hodet!
Går det bra, Saga?
- Hei! - Hva gjør du her?
Tydeligvis har Holst kjøpt et barn gjennom en ukjent surrogatmor.
Jeg tenkte at du ville vite det siden Holst er med i etterforskningen deres.
Greit. Det skal jeg meddele kollegaene mine. Takk!
Et bilde som avslører identiteten hennes er verd masse. Jeg har flere.
Jeg har ikke solgt dem og jeg vil ikke gjøre det heller.
Bra, men vi er nødt til å se bildene.
Jeg er ikke et dårlig menneske.
Takk!
- Hei! - Hei!
- Hva er det som skjer? - Alt er litt rotete akkurat nå.
Men ikke vær redd. Vi løser det. Men du må flytte hit.
- Hvordan fikk de vite det? - Det er en lang historie.
Ikke vær redd. Vi holder deg utenfor.
De kommer til å gjøre narr av oss og si at vi er latterlige.
Og de vil gjøre alt for å avsløre oss, men det vil ikke skje.
Og så... så går det over.
- Jeg er lei for det. - Ikke vær det.
Du... eller dere to, dere er det eneste som er veldig bra i livet mitt nå.
- Får jeg lov? - Du trenger ikke å be om lov hver gang.
Hva faen er det du gjør?
Jeanette... Det var ikke meningen. Jeanette...?
Du må hente meg nå! Вare kom!
Hei!
Du skal inn til høye her. Stå rolig.
Ned på gulvet, for helvete!
Ned på gulvet, alle sammen!
Torbjörn Alm, slipp våpenet!
- Ned på gulvet, sa jeg! - Slipp våpenet!
- Hold kjeft!
- Slipp det! - Du er omringet!
Dette er siste gangen jeg seier det til deg! Slipp våpenet nå!
Snu deg! Ned på kne!
Kom igjen. Går det bra, Saga?
Hallo? Tilkall ambulanse!
Hei!
- Hvor skal vi dra? - Til ødegården i natt, så får vi se.
Jeg har ikke... rukket helt å få den tilbake ennå.
- Hvor fikk du dem fra? - Freddie.
Hvorfor sa du det ikke?
Du ville ha spilt bort pengene igjen.
Og nå trenger vi dem.
- Mener du at vi skal beholde barnet? - Jeg vet ikke. Nå, ja, så får vi se.
Jeg må rapportere dette.
Da trenger jeg et svar på hvorfor du glemte å visitere ham.
- Jeg har ikke noe. - Vet du hva jeg tror?
Din fars død, drapet på din mor,-
- internetterforskningen og Hans er blitt for mye.
- Ikke for meg. - Det er ikke bare din skyld.
Jeg burde ha reagert tidligere. På to uker har du 50 timer overtid.
- Du må ta fri iblant. - Jeg må avslutte. Det lovet jeg Hans.
Du tar fri noen dager. Du trenger å hvile, så får vi se senere.
Du sa at alle er verd en ny sjanse.
Dette er din nye sjanse.
John ringte. Julia kommer til å klare seg.
De opererte bort kulen i armen og tilstanden er stabil.
- Jeg skal ringe og be om unnskyldning. - Han klandrer ikke deg.
Jeg begikk en grov tjenesteforsømmelse.
- Juss er en vurderingssport. - Nei, det er det ikke.
- Hva sa Torbjörn Ålm? - Han har ikke noe med saken å gjøre.
De fant et våpenlager på låven hans under husransakelsen.
Han er med i en motorsykkelgjeng.
Saga? Hvor skal du?
Det har vært for mye for Saga den siste tiden. Hun trenger å ta fri.
- Hva sa du? - Hun trenger å ta fri.
- Ikke faen! Hun trenger å jobbe. - Jeg ordner med en erstatter.
Jeanette, får jeg komma inn?
Colbert? Colbert, for helvete!
Vekk med dere! Forsvinn!
Går det bra med deg?
- Lov at vi aldri får det som Holsts. - Det gjør vi neppe.
- Jeg mener det. Jeg vil aldri bli sånn. - Nei, nei. Det lover jeg.
Kom!
- Dette er vårt hus. - Vårt hus.
Jeanette?
Freddie...!
Satan...
Jeanette? Jeanette...?
Tekster: Evy Hvidsten www.undertext.com